De blinda skalderna

Lagen, Nordanils historia och de gamla legenderna förs vidare efter en muntlig tradition. På senare tid har de börjat skrivas ner för de läskunniga cogaid, men fortfarande är skaldekonsten och sånger hur historia skrivs och bevaras i första hand. Den som bestämmer vilka sånger som utgör lagen, vilka runsånger som utgör historieskrivningen och som håller reda på vad som hänt på senare tid är den blinde skalden, som ursprungligen var en enda person som var kungens privata skald. Under åren har den blinde skalden långsamt blivit fler personer för att kunna hålla reda på vad som händer i hela Nordanil, och numera är de nio stycken personer. Rent lagligen och enligt de själva är de nio blinda skalderna samma person, och i och med att de blir en av de nio lägger de av sig sitt namn, sin familj och sin klass för att för alltid viga sitt liv åt sånger och skaldekonst.

De blinda skalderna är, som namnet antyder, blinda. Är de inte det från födseln så behöver de sticka ut sina ögon för att få ingå i den prestigefyllda skaran. De svär därefter en lång och komplicerad ed om att de förlorar sitt namn och alla sina lojaliteter, och att de hädanefter är sanningens och Lagens bevarare. De brukar gå i askgrå kläder och ha svarta ögonbindlar, och de är kända för att alltid tala på vers.

De blinda skalderna spenderar det mesta av sin tid med att utbilda lagmän, stifta lagar, berätta om Nordanils historia, hålla ting eller rådge jarlarna och kungen i hederns och Lagens vägar.

Av tradition och eftersom det inte är deras syfte så håller de sig helt utanför politik, bortsett från när en kung eller en jarl gravt missköter sig. Lagmännen svär en ed att, om de blinda skalderna bedömer att det behövs, ställa upp för att "skydda lag och hederns sanning". I teorin innebär det här att de blinda skalderna skulle kunna få lagmännen att ställa upp till en mindre armé - vilket ännu aldrig prövats.